‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎DUPĂ UN ROMAN DE RICHARD K MORGAN
‎Se spune că furtunile ‎fac ca rădăcinile copacilor să sape adânc.
‎Furtunile ce mi-au format mie închisoarea ‎trebuie c-au fost violente.
‎Rădăcinile erau impenetrabile.
‎Nu aveam cale de ieșire.
‎Ajutor!
‎Până te-am auzit pe tine.
‎Cine ești?
‎Nu pleci de-aici în acel recipient!
‎Quell.
‎Trebuia să ajung la tine.
‎Parcă eram captivă într-un vis.
‎Trebuia să mă trezesc.
‎Nu cred că era real.
‎Apoi îmi amintesc ‎cum m-am trezit pe stradă
‎și ți-am văzut figura la știri.
‎Știam doar că nu te puteam lăsa ‎să mori.
‎- De ce? ‎- Ne-am cunoscut acum multă vreme.
‎Dar aveam altă figură atunci.
‎Îți amintești de el?
‎Nu.
‎Poate ți s-a defectat cipul ‎la crearea copiei,
‎sau la decantarea în această clonă ‎s-a întâmplat...
‎Poate m-am încuiat pe merit ‎într-o închisoare.
‎- Nu! ‎- Nu știi asta.
‎Zici că am murit acum aproape 300 de ani.
‎Acum sunt aici și omor matusalemici ‎la întâmplare?
‎- Și n-am habar de ce. ‎- Vorbeai despre țipete.
‎Voiai să știi dacă te-au auzit.
‎- Nu știu despre ce vorbești. ‎- Te-am văzut într-o amintire.
‎Erai la Piața de Suflete.
‎Ai gravat ceva pe poartă.
‎Arăta așa.
‎N-am găsit nimic în Rețea.
‎Nu știu ce înseamnă.
‎Dar „cum”?
‎Ei cred că tu ai o armă și o vor.
‎- Ei? ‎- Familia Harlan, Protectoratul.
‎Și nu numai ei.
‎Jaeger.
‎E aici.
‎Oriunde ajunge el, îl urmează iadul.
‎Nu se va opri până nu obține ce vrea.
‎Am confirmat ‎că tăierea curentului din Cerc
‎s-a făcut manual, ‎din interiorul închisorii.
‎Un tehnician a permis Mesagerului ‎să evadeze.
‎Sper că vei afla cine anume.
‎Cu cât vânează mai îndelung, ‎cu atât devine mai periculos.
‎Nu supravegheați interogatoriile?
‎Kovacs s-a născut și are rădăcini ‎pe această planetă.
‎Voi dezgropa una dintre ele.
‎El ce vrea?
‎Răzbunare.
‎M-a recrutat pentru CTAC ‎de când eram copil.
‎M-a crescut ca pe un fiu când aveam nevoie ‎de tată și m-a folosit...
‎pentru a mă face ucigaș.
‎Nu m-a iertat niciodată că am abandonat
‎viitorul de soldat creat de el.
‎Sau...
‎pentru c-am găsit ceva mai bun.
‎Aici suntem în pericol, Quell.
‎Te pot ajuta, ‎dar trebuie să te duc într-un loc sigur.
‎Dacă putem părăsi planeta.
‎Ai destulă încredere încât să vii cu mine?
‎Da.
‎Atunci, plec.
‎Știu o singură persoană ‎care ne poate transfera pe amândoi.
‎- Vin cu tine. ‎- Nu.
‎Figura ta atrage mai multă atenție ‎decât a mea.
‎Vei înțelege când îți vei aminti.
‎Poți aștepta aici până mă întorc?
‎Omul tău va muri.
‎Dl Kovacs se vindecă în mod remarcabil.
‎Ai văzut recompensa pusă pe capul lui?
‎Întreaga planetă îl va vâna.
‎Te asigur că această locație ‎este ștearsă din registrul public.
‎Acum, că am ascuns ‎și prezența noastră digitală,
‎acest loc este unul în deplină siguranță.
‎Asta au spus și arheologii,
‎înainte să moară toți.
‎Nu toți.
‎Dnă Trepp. Cum ați...
‎Acest loc e ascuns.
‎Data viitoare când mai vrei să vorbim, ‎amintește-ți să închizi conexiunea.
‎Unde e Kovacs?
‎Dl Kovacs nu e aici.
‎Vă sugerez să plecați.
‎Să nu fiu nevoit să vă evacuez.
‎Vorbim de lup.
‎Crede-mă.
‎Nu-ți dorești această recompensă.
‎Ești în vechiul Motel cu Fața Zâmbitoare.
‎Și dv., doamnă, nu sunteți.
‎La naiba, Poe!
‎- Nu s-a întâmplat nimic, dle. ‎- Nimic?
‎Intrase doar sub formă holografică.
‎Ai lăsat un vânător de recompense ‎să ne afle locația.
‎Acum ne poate găsi.
‎Adică o poate găsi pe Quell.
‎Înțelegi asta?
‎Am scăpat acest lucru din vedere, da.
‎Da, nu mi-ai spus nici că recipientul meu ‎are urmăritor biologic.
‎- Îi voi ghici locația... ‎- Nu.
‎Mă ocup eu.
‎O să plecăm dracului de pe planetă.
‎Dle, vă implor, nu e prudent ‎să ieșiți afară.
‎E Ziua lui Harlan.
‎Străzile sunt pline de oameni, ‎polițiști, Protectorat...
‎- Tu cine dracu’ ești? ‎- Excavație 301.
‎- Sunt... ‎- Da, o IA pentru servicii.
‎Ai obligații de confidențialitate, nu?
‎Doar dacă sunt plătită.
‎Bine.
‎Ești angajată.
‎Prietena mea de sus ‎trebuie să rămână în siguranță.
‎Nu voi mai avea nevoie de serviciile tale.
‎Poe, n-am vrut...
‎Nu e vina ta.
‎Ci a mea.
‎The Nevermore ‎e acum în mâinile tale.
‎Nu vă aud!
‎Uimitor!
‎Poftim?
‎Informăm pasagerii ‎needlecast ‎că toate porțile private se închid.
‎Ce-i mirosul ăsta?
‎Disperare,
‎baie de substanțe nutritive, ‎miros de trupuri.
‎Nu înțeleg ce căutăm aici.
‎Tradiția cere să primim Fondatorii ‎de Ziua lui Harlan. Știi asta.
‎Pentru nicio tradiție nu merită ‎să calci într-o stație publică.
‎Mai ales pentru ‎flencănitorul acela arogant.
‎Dugan!
‎Mă bucur să te văd.
‎Îl mai știi pe partenerul meu, Jarek?
‎Preferam o stație privată de ‎needlcast.
‎E doar o precauțiune.
‎Am restricționat transporturile ‎într-o singură clădire.
‎Dacă Mesagerul vrea să fugă, ‎îl vom prinde.
‎Danica, tu presupui că fuge,
‎dar el și-ar putea alege ‎următoarea victimă.
‎Ar fi trebuit să anulezi ‎sărbătoarea asta ridicolă.
‎E o prostie să adunăm atâția matusalemici ‎într-un loc, în condițiile actuale.
‎Am serbat Ziua lui Harlan în fiecare an ‎de când tata a fondat planeta.
‎Noi i-am pus bazele, Danica. ‎Și lui Konrad îi plăcea să uite asta.
‎Nu vreau să plec.
‎- Doar puțin. ‎- Nu mă obliga.
‎Vei fi în siguranță pe Latimer.
‎- Vei primi un recipient nou. ‎- Dar nu-l vreau!
‎E programată acum, trebuie să plece.
‎- Nu! ‎- De ce v-ați oprit?
‎- Dnă guvernator, răsfățata nu se mișcă. ‎- Lăsați-o un moment, e speriată.
‎Așa să fie?
‎Te temi să mergi fără tatăl tău?
‎Știu cum este.
‎Îți pot da un sfat?
‎Frica te ține pe loc.
‎Te împiedică să vezi lumea așa cum este.
‎Mulți bărbați mai în vârstă ca tine ‎n-o depășesc niciodată.
‎Dar, dacă ești puternică,
‎dacă-ți permiți să renunți la frică,
‎nimic nu-ți poate sta în cale.
‎Dacă-ți iubești tatăl,
‎crește dincolo de umbra lui.
‎Dnă guvernator, vă mulțumesc.
‎Despărțirile nu sunt ușoare.
‎Drăguț discurs. Putem pleca?
‎Bine.
‎Vă cunosc, dle colonel...
‎Carrera. Am venit pentru Ultimul Mesager.
‎Înțeleg că aveți un trecut împreună.
‎- Ați auzit ceva de el? ‎- N-am auzit de colonelul Carrera.
‎Tu nu ți-ai făcut un nume ‎pe această lume sau pe alta?
‎Faima este gloria unui prost. ‎Prefer să am succes și atât.
‎Poate că gloria ta este neterminată.
‎Ultimul Mesager s-a înălțat ‎din bezna stocării eterne,
‎iertat de Protectoratul ‎pe care îl deservești.
‎Numele lui dăinuiește, ca și legenda sa.
‎Te roade invidia să-i auzi rostit numele?
‎Cel care a scăpat.
‎Frumos copac!
‎Am tăiat atât de mulți, ‎dar tot nu știm ce reprezintă.
‎Te-aș putea ucide pentru asta.
‎Iar eu te-aș putea șterge.
‎De ce crezi că ai această putere?
‎Eu sunt cel care a ars Innenin.
‎Care l-a vânat pe Munharto.
‎Care a distrus Stronghold ‎și a doborât-o pe Falconer.
‎Vezi tu,
‎nu trebuie să-mi cunoști numele ‎dacă știi ce am făcut.
‎De ce sunt capabil.
‎Kovacs o fi făcut pe soldatul loial ‎și să-ți fie țap ispășitor,
‎dar nu te amăgi, bătrâne.
‎Te pot distruge din temelii. ‎Nu va mai rămâne nimic.
‎Nici nume, familie, viață.
‎- Doar dacă nu... ‎- Îl găsești și mi-l aduci.
‎Atunci, tu și ai tăi veți supraviețui.
‎Takeshi Kovacs are obiceiul ‎de a-i costa totul pe ceilalți.
‎Întreabă-te...
‎dacă vrei să fii unul dintre aceștia.
‎Dacă-ți tresar mâinile magnetice, ‎îți ciuruiesc spinarea.
‎- Nu ți-ai luat la revedere. ‎- Îmi iau acum.
‎Bună încercare, dar știam în ce mă bag.
‎Intuiția de Mesager ‎nu pare să-ți funcționeze prea bine.
‎N-am timp să mă tot vânezi tu, ‎trebuie să ajung undeva.
‎- Să ne înțelegem. ‎- N-ai nimic din ce vreau.
‎Anil Imani.
‎Oi fi eu în vârful listei de recompense, ‎dar Anil a sărit de la 256 pe locul patru
‎în aceeași zi ‎în care ți-am dat cinci cipuri.
‎Bănuiesc că ți-e rudă.
‎Frate?
‎Da, asta e intuiția de Mesager.
‎Absorb complet detaliile. ‎Așa îl voi găsi, dacă-mi permiți.
‎Futu-i, vin polițaii!
‎Decide-te repede, până nu decid ei.
‎Vino.
‎Care e parola?
‎Parola e: „Ești pedepsit.”
‎Deschide ușa!
‎Acum!
‎N-ai umor, mamă.
‎TJ, crezi că ne jucăm?
‎Ai noroc că au plecat polițiștii. ‎La ce te gândeai?
‎Iartă-mă. Mă plictiseam.
‎Mama m-a tot pus să agăț ornamente.
‎E mai frumos decât ce-o să-ți fac eu. ‎Hai, ajut-o până la capăt.
‎E copilul tău?
‎Dar nu e în recipientul original.
‎După coordonare, aș spune ‎că e în acesta cam de un an.
‎- Poate mai mult, dacă are Șoc de Război? ‎- Nu-mi cunoști copilul.
‎Nu, dar cunosc acea privire.
‎Știe că poate păți chestii rele.
‎Ce-a pățit?
‎Schimb de focuri?
‎A călcat pe o mină.
‎Și a explodat.
‎Deci închiriezi un recipient de copil ‎pe Lumea lui Harlan.
‎Chiria lunară trebuie că e imensă.
‎Și tot ai pus acea recompensă ‎pentru Anil.
‎Nu va fi o problemă ‎după ce o încasez pe-a ta.
‎Dar nu m-ai putea folosi să-l găsești.
‎Oi fi tu cel mai bun vânător de recompense ‎din Lumile Colonizate,
‎dar nu ai antrenamentul meu.
‎Deci...
‎Mai cere-mi să-ți fiu partener.
‎Să nu cumva să-ți bați joc de mine, ‎Kovacs.
‎N-o fac.
‎Ne-am împăcat?
‎- Stai. Cum dau de tine? ‎- Nu-ți face griji.
‎Ținem legătura.
‎La mulți ani de Ziua lui Harlan!
‎Cu nava criogenică ‎plină de embrioni umani,
‎Konrad Harlan și echipajul său ‎au pornit în căutarea unui nou cămin.
‎Destinația lor?
‎O planetă înconjurată de orbitale, ‎rămășițele unei civilizații străvechi.
‎Dar Konrad a detectat o slăbiciune ‎în sistemele de apărare ale planetei...
‎Vor muri.
‎...și a pilotat nava printre ele, ‎în siguranță.
‎Ei trebuie să moară.
‎De boala acestui prost.
‎Acesta este unicul mod
‎prin care voi fi pierdut.
‎...dar, până la urmă, ‎a fost răsplătit însutit,
‎descoperind cea mai mare rezervă ‎de artefacte Vechi din Lumile Colonizate.
‎- Unde e trusa de prim ajutor uman? ‎- După bar.
‎Konrad și echipa lui au început ‎să exploreze terenul...
‎Aici e doar whisky.
‎Avem și gin.
‎În timp, Arheologii și IA-urile lor ‎au supravegheat excavarea artefactelor
‎la scară mare.
‎Odată topite, se obține aliajul necesar ‎pentru fabricarea cipurilor.
‎Nu mă tem de durere.
‎Doar de rezultatul său.
‎De teroare.
‎Ajunge cu asta
‎și ajunge și cu asta.
‎De ce nu mă lași pradă disperării, ‎dră Excavație?
‎Din cauza erorii mele, sunt inutil ‎ca o sticlă goală.
‎Nu s-ar fi întâmplat nimic ‎dacă mă resetam.
‎Urmăritorul,
‎Cercul,
‎vânătoarea de recompense.
‎Dl Kovacs m-a refuzat pe drept.
‎Dl Kovacs e un bou.
‎Dar tot te folosești de vechea mea mantie.
‎Poe, arheologii nu mai sunt. ‎Nimănui nu-i pasă de istoria Vechilor.
‎Știu ce înseamnă să nu ai un scop.
‎Nebunia zdrobitoare a orelor pierdute.
‎Zecile de ani de umblat fără rost.
‎Am trăit toate astea!
‎Și eu!
‎Am nevoie de asta.
‎O Excavație nu înseamnă nimic ‎dacă nu excavează.
‎Da.
‎Iar un hotel nu înseamnă nimic ‎fără un oaspete.
‎Știu ce trebuie să fac.
‎Trebuie doar să-mi găsesc motivația.
‎- Trebuie să-i vorbesc. ‎- Are o întâlnire.
‎Pot aștepta.
‎Nu te-ai supărat, nu?
‎Nu trebuia să te întorci.
‎Vii ca în familie, ‎dar Tanaseda nu e tatăl tău.
‎Calm, Yukito.
‎N-am venit să-ți iau moștenirea.
‎M-am săturat de tați.
‎Văd potențialul. Pot crea altceva.
‎Noi protejăm.
‎Ai cuvântul meu.
‎Știu ce gândești.
‎Dar Protectoratul ‎nu poate repara urâțenia.
‎Mă pupi în cur!
‎Mă bucur să te văd.
‎Cât am lipsit?
‎O vreme.
‎- Ultima ta misiune... ‎- S-a dus dracului, știu.
‎M-am săturat de ‎programul de recuperare în VR,
‎sunt gata să ies din nou.
‎Ca și mine.
‎Nu te lași.
‎Îmi explici ce-i cu recipientul ‎din naștere?
‎Te vei bucura să-l ai acolo unde pleci.
‎Unde anume?
‎Harlan.
‎Te duci acasă, fiule.
‎- Ați progresat? ‎- Încă nu, dle.
‎O ținem așa de ore întregi. ‎Nimeni nu vorbește.
‎Mie îmi vor spune.
‎Nu, pune-le în bucătărie.
‎Stone.
‎Artificiile...
‎Sunt încărcate în rachete chiar acum.
‎Vor fi gata.
‎Bine.
‎Va fi un spectacol deosebit.
‎Am decis că e momentul ‎să nu mai deplâng absența tatălui meu.
‎Oamenii vor să serbeze ‎încetarea focului.
‎Îți trebuie o abatere a atenției.
‎Îmi pare rău, dar nu cred ‎că niște vin și luminițe
‎vor face oamenii să uite ‎parada de inepție
‎pe care ai numit-o tu „execuție”.
‎Mulțumesc pentru apreciere.
‎Dacă ai sta pe-aici mai mult de 24 de ore, ‎poate părerea ta ar cântări mai mult.
‎Asta am venit să-ți spun.
‎Rămân.
‎Mai bine să fiu aici ‎dacă mai scapă ceva de sub control.
‎Voiam s-o auzi de la mine.
‎Asta e o amenințare?
‎Nu e o rușine să ceri ajutor, Danica.
‎Să-i iei locul tatălui tău ‎dovedește ambiție,
‎dar cred că știm amândoi că nu reușești.
‎Ne vedem diseară.
‎Sunt sigur că vei reuși ‎să te autodepășești.
‎SĂ FIE CEVA PERSONAL
‎Dră Falconer.
‎Sunt Poe, umilul administrator ‎al locuinței.
‎Fostul administrator.
‎Am adus ceva de băut.
‎Se poate?
‎Mulțumesc.
‎Ne-am mai întâlnit până ieri?
‎Nu oficial.
‎Dar simt de ceva timp ‎că suntem tovarăși de drum.
‎Toți mă cunosc mai bine decât eu însămi.
‎În parte, de-asta am venit.
‎Mă aflu la o răscruce, într-un fel.
‎Dl Kovacs era mereu alinat ‎de sfatul dv.
‎Mă întrebam dacă aș putea găsi și eu ‎aceeași claritate.
‎Nu știu despre ce vorbești. ‎Eu și dl Kovacs am fost la lumi distanță.
‎Cum puteam să-i ofer sfaturi?
‎E atât de greu de crezut ‎că poartă cu el o parte din dv.?
‎Stăpânești bine cuvintele, dle Poe.
‎Stăpânesc...
‎Dră Falconer!
‎- Iertați-mă. V-am deranjat. ‎- Așteaptă.
‎Aveai o întrebare.
‎Pune-o.
‎Vă e dor de ea?
‎De cea care erați cândva.
‎De care nu vă mai amintiți.
‎E ca și cum ți-ar lipsi pământul.
‎Când înoți prea departe în larg.
‎E în adâncuri, sub tine, de neatins.
‎Pe măsură ce plutești deasupră-i,
‎nu-l poți atinge și, totuși,
‎el este acolo.
‎Cred că înțeleg.
‎Vă mulțumesc
‎că mi-ați spus o poezie.
‎Te pot întreba ceva?
‎Desigur, orice.
‎Trebuie să caut ceva în Rețea.
‎Care e subiectul căutării?
‎Trebuie să aflu cine am fost.
‎Mă poți înțelege.
‎Nu?
‎Vă las în intimitate.
‎Recunoașteți ăsta?
‎Mă voi interesa.
‎- Pentru asta ai venit? ‎- Nu.
‎Trebuie să plec de pe planetă.
‎Împreună cu ea.
‎În seara asta.
‎Identități false pentru amândoi.
‎Să vă aștepte două recipiente la sosire.
‎Cu noile restricții, guvernatorul ‎ar trebui să aprobe personal
‎transmisia de ultim moment.
‎Cererea ta aproape imposibilă.
‎Toată lumea e în siguranță ‎dacă plec cu ea.
‎Nu și dacă află că v-am ajutat la evadare.
‎M-a vizitat azi un bărbat.
‎Carrera.
‎Ce voia?
‎Viața ta.
‎I-ați oferit-o?
‎Unele datorii se plătesc pe măsură.
‎Sânge pentru sânge.
‎Nu-mi fac griji doar pentru tine, Takeshi.
‎Dar ea e în grija mea.
‎Am trădat deja o persoană azi.
‎Imortalitatea înseamnă să suport ‎pe vecie ceea ce am făcut.
‎Am regretat destule la viața mea.
‎Tu nu?
‎Vă voi face rost de transferuri, ‎identități și recipiente.
‎La ce preț?
‎Amintește-ți ce ți-am spus ultima dată.
‎Că, în timp, chiar și dragostea ‎devine cenușă.
‎Prețul este...
‎Dovedește-mi că mă înșel.
‎Pentru a comemora Ziua lui Harlan, ‎ne amintim
‎de provocările mai întunecate ‎ale regimului guvernatorului Harlan.
‎În această zi, acum aproape 300 de ani,
‎Millsport a suferit unul dintre ‎cele mai violente atacuri quelliste.
‎Liderul teroriștilor, Quellcrist Falconer, ‎alături de armata ei de Mesageri,
‎a făcut o razie la principalul depozit ‎de aliaj al planetei.
‎Clădirea a fost distrusă, iar ‎numeroși reprezentanți ai Protectoratului
‎au fost uciși, ‎alături de civili nevinovați.
‎Am vești bune. Ne transferăm. ‎Ne trebuie doar aprobare.
‎Decesele civile au atins un maxim...
‎De ce nu mi-ai spus?
‎...nu s-a putut face nimic pentru a opri ‎femeia hotărâtă să readucă moartea.
‎- E doar propaganda Protectoratului. ‎- Teroristă.
‎Criminală.
‎Pe ea o vrei înapoi?
‎Sunt un monstru.
‎Nu. Asta vor ei să creadă lumea.
‎Vreau să readuc moartea?
‎Tu vrei ca oamenii să trăiască, ‎nu doar să existe.
‎Dacă vrei să afli ‎cine e Quellcrist Falconer,
‎întreabă pe cineva care știe.
‎Ești om de știință.
‎O luptătoare. Un lider.
‎Ai creat cipurile ‎ca să poți vedea stelele.
‎Ai împărtășit cunoașterea ‎pentru ca noi să facem la fel.
‎Noi am luat creația ta și am pervertit-o.
‎Tu n-ai fost niciodată monstrul.
‎Noi am fost.
‎Dar Protectoratul n-ar supraviețui ‎dacă ar recunoaște-o.
‎Poate nu-s adevărate toate acuzațiile,
‎dar am ucis acei matusalemici.
‎Dacă se întâmplă din nou?
‎Dacă te rănesc pe tine?
‎N-o vei face.
‎M-ai cules din abis și ai văzut ceva ‎ce nu mai putea vedea nimeni.
‎Băiatul dinăuntrul bărbatului.
‎Când văd băiatul dinăuntrul bărbatului.
‎Te privesc neîncetat. ‎Ești cea care m-a eliberat.
‎Ți-am spus eu asta?
‎Da.
‎Pe pod. Îți amintești?
‎Îmi amintesc de...
‎acest sentiment.
‎- Ne putem opri. ‎- Nu!
‎Te rog,
‎ține-mă în prezent.
‎Grozavă petrecere, Danica.
‎Mulțumesc.
‎Merge bine.
‎E un cuib de vipere.
‎Uite-te cum se strecoară toate.
‎Calmează-te.
‎E seara ta. Și, când se va termina,
‎am o surpriză.
‎Rahat!
‎Tanaseda Hideki.
‎Nu-mi amintesc să vă fi trecut pe listă.
‎Dar m-ai invitat când ai oprit ‎transferurile private de pe planetă.
‎Stația principală e blocată.
‎Nu se poate trece decât cu aprobarea ‎directă a guvernatorului.
‎Arăt a agent de călătorii?
‎Lăsați o cererea la asistenta mea. ‎Vă trimit un răspuns de dimineață.
‎Nu e suficient. E o chestiune urgentă.
‎Dar aș putea rămâne, să țin un toast ‎în cinstea tatălui tău.
‎Lui Konrad îi plăceau poveștile,
‎deși s-ar putea să nu-i placă a mea.
‎Câte permisiuni?
‎Două transferuri în alb.
‎Poftim.
‎S-a rezolvat.
‎Plecați, până nu vă scot cu forța.
‎Un dar pentru tatăl tău.
‎Și cum să i-l dau?
‎Vei găsi o cale, desigur.
‎Tanaseda.
‎Ai venit neinvitat?
‎Ce fază penală!
‎Onoarea mea e nepătată, nu ca a ta.
‎Mereu strici petrecerea, ‎nu te-ai schimbat.
‎Cui îi scriai nimicuri dulci ‎prin intermediul guvernatorului?
‎N-am timp de povești.
‎Mai bine. Nici n-ar trebui să fii aici.
‎După ce-am făcut, niciunul dintre noi ‎n-ar trebui să fie aici.
‎Știi asta cel mai bine.
‎- Ce mai e? ‎- Mi-ați spus să fiu atent la Carrera.
‎A adunat tehnicienii de la închisoare,
‎din Sectorul B.
‎Ce știe?
‎Nimic, încă. Caută persoana ‎care l-a ajutat pe Mesager.
‎Sectorul B e pentru prizonieri politici.
‎Știi ce s-ar întâmpla dacă ar auzi Carrera ‎vreun zvon?
‎Îmi ajunge că-mi suflă Dugan în ceafă.
‎Bine. Ce vreți să fac?
‎Mă ocup eu.
‎Recunosc, Lila, ești dură.
‎Respect asta cel mai mult la femei.
‎Unii spun că e ușor să le interoghezi,
‎dar adevărul e că o femeie poate suporta ‎mai multă durere decât un bărbat.
‎Întreabă-le pe ele.
‎Vreau apă.
‎Nu contează ce vrei tu.
‎Atunci, de ce-aș mărturisi?
‎N-am nevoie să mărturisești.
‎Știu deja că tu ai tăiat curentul.
‎Eu vreau să știu...
‎de ce o persoană inteligentă ca tine
‎ar comite tâmpenia monumentală ‎de a-l ajuta pe Takeshi Kovacs să fugă?
‎Nu-l ajutam pe el.
‎O ajutam pe ea.
‎Ți-ai irosit viața pentru o sintetică.
‎I-am văzut sângele.
‎Era roșu, ca al meu.
‎Era reală.
‎Nu ca multe lucruri de pe planetă.
‎Asta ce vrea să însemne?
‎Nu e prima mea dată în camera asta.
‎Am văzut nenumărați prizonieri ‎torturați aici.
‎Le-am auzit urletele. ‎Le-am auzit oasele rupându-se.
‎Am auzit și ce au spus.
‎Ce anume?
‎Întreab-o pe dna guvernator.
‎Întreab-o despre războiul ăsta de căcat.
‎Te întreb pe tine!
‎Vreau să știu exact ce ai auzit.
‎Nu contează ce vrei tu.
‎Dle colonel, prizoniera va fi mutată ‎împreună cu ceilalți.
‎Despre ce căcat vorbești?
‎Se mută, pe dracu’!
‎Din ordinul cui?
‎Ordin de la Danica Harlan.
‎Bună, Eddie!
‎Bună ziua, dră Elizabeth!
‎Parcă ai lipsit doar o zi.
‎Sau o fi o veșnicie?
‎Încă mă încurc, uneori.
‎Credeți-mă, înțeleg.
‎Eram pierdută în întuneric, ‎unde nu mă găsea nimeni, dar...
‎tu m-ai găsit.
‎Fiindcă vezi nevoile reale ale oamenilor.
‎Dră Elizabeth, trebuie să vă spun ceva.
‎Ești mai uman decât ‎majoritatea oamenilor.
‎Cel mai bun dintre noi.
‎Dintre toate frumusețile sălbatice!
‎Stele îndepărtate.
‎De dv. îmi va fi cel mai dor.
‎Oriunde vei fi,
‎să nu uiți asta.
‎Dră Excavație.
‎Am auzit voci.
‎M-am îngrijorat.
‎Nu ne faci cunoștință?
‎Aș face-o.
‎Doar că...
‎Bună, Eddie!
‎Parcă ai lipsit doar o zi.
‎Sau o fi...
‎E doar o înregistrare holografică.
‎Un mesaj de despărțire ‎din partea unei prietene dragi,
‎înainte să mă transfer din Bay City, ‎alături de dl Kovacs.
‎Îți luai la revedere.
‎M-am hotărât.
‎Te resetezi?
‎Dar ai putea pierde tot, ‎întreaga ta istorie.
‎Nu-mi doresc să redevin inutil, ‎iar problema mea se va agrava
‎până când...
‎mă voi deteriora complet.
‎Este inevitabil.
‎Și dacă n-ar fi?
‎Când lucram pentru arheologi,
‎am construit o bază complexă de date ‎pentru descoperirile lor.
‎Dacă ți-aș construi una ‎pentru a-ți păstra amintirile?
‎- Să le separ de informațiile corupte. ‎- Se poate?
‎Ar dura ceva.
‎Ești foarte amabilă, dră Excavație.
‎Dar nu te-aș putea împovăra...
‎Nu e o povară.
‎Pentru asta am fost făcută.
‎- Nu sunt băiat de serviciu. ‎- Ah!
‎Sunt arhivar.
‎Iar unele lucruri, unele persoane
‎merită păstrate.
‎INIȚIAZĂ RESETAREA COMPLETĂ ‎DA / NU
‎Carrera, ați venit.
‎Nu-mi spuneți, ați prins ucigașul.
‎Unde-mi sunt prizonierii, dnă guvernator?
‎Cum adică?
‎Ați dat ordinul. Retrageți-l.
‎Doar dacă nu-mi spuneți ce aveți de ascuns ‎despre război.
‎Nu e niciun război, dle colonel.
‎Aveți autorizarea să prindeți Mesagerul. ‎Altfel, vă depășiți misiunea.
‎O conspiratoare i-a ajutat să fugă.
‎O interogam.
‎Da, conspiratorii.
‎Dnă guvernator, mă scuzați.
‎E momentul toastului.
‎Îmi cer scuze.
‎Vom continua mai târziu, ‎dar mai rămâneți.
‎Cred că vă vor plăcea artificiile.
‎Salutări tuturor!
‎Va mulțumesc că ați venit.
‎În această seară, aniversăm miracolul ‎aterizării navei de colonizare.
‎Adevărul este ‎că n-ar fi trebuit să reușim,
‎ci să fi fost făcuți bucățele.
‎Unde sunt artificiile?
‎- Până la urmă, Orbitalele... ‎- În spate, dle.
‎...doboară orice zboară printre îngeri.
‎Dar fiecare scut are un punct slab. ‎Vă mărturisesc că familia Harlan
‎se pricepe să le găsească.
‎- Schimbăm planul. ‎- Acesta e spiritul sărbătorii.
‎Aduceți acum transportul.
‎Tata s-a strecurat cu nava ‎printr-o mică breșă de la Ecuator.
‎- Ce se întâmplă? ‎- E o zonă restricționată.
‎Îndrăzneala și priceperea lui...
‎Dezlegați-o.
‎...refuzul de a se da bătut. ‎Acesta e spiritul Zilei lui Harlan.
‎Am zis să-i dați drumul!
‎Să ne amintim mereu...
‎Dați-mi drumul!
‎...că alegerile grele, ‎făcute când șansele sunt mici,
‎ne aduc cele mai mari triumfuri.
‎Dezlegați-o!
‎Acesta este spiritul în care,
‎în această seară, vă ofer
‎darul și blestemul Lumii lui Harlan!
‎Focul Îngerilor!
‎La mulți ani de Ziua lui Harlan!
‎Am aranjat totul.
‎Socoteala noastră s-a încheiat.
‎Oyabun,‎ ce s-a întâmplat?
‎Iart-o.
‎Cu săgețile și gloanțele sfârșite,
‎cădem, plini de tristețe.
‎Dar, dacă nu-mi nimicesc dușmanul,
‎trupul meu nu poate putrezi pe câmp.
‎Va durea?
‎Doar dacă doresc eu.
‎Asta aș merita.
‎Niciunul nu primim ce merităm.
‎Lasă-mă jos. Vreau să cobor.
‎Hei!
‎Gata spectacolul?
‎Da.
‎Ce-ai pățit? Nu ți-au plăcut artificiile?
‎Se auzeau ca niște bombe.
‎Știi ceva?
‎Nici mie nu-mi plac.
‎N-ai pățit nimic.
‎Te apărăm noi.
‎Cineva e gata de culcare. ‎Ia-ți lucrurile!
‎Du-te.
‎Putem vorbi?
‎Abia mi-ai adresat două cuvinte ‎toată ziua.
‎Ce vrei să-ți spun?
‎Ai zis că încasezi răsplata,
‎dar ai făcut o înțelegere ‎care ne pune în pericol.
‎- Pentru ce? ‎- Pentru fratele meu.
‎Takeshi Kovacs e cel mai căutat om ‎din Lumea lui Harlan.
‎Ai putea fi ucisă.
‎- Îți amintești cum ne-am cunoscut? ‎- Da.
‎Erai căutată. ‎Prima recompensă pe care n-am încasat-o.
‎Toți arheologii fuseseră uciși ‎sau goniți de pe planetă,
‎iar eu voiam să-i găsesc.
‎Dar mai știi ce mi-ai spus?
‎Ți-am spus că ai de ales.
‎Fie trăiești cu cei vii, fie încasezi ‎de pe urma morților.
‎Așa e.
‎Mi-am găsit o slujbă de rahat, într-un bar ‎de rahat, cu un salariu de rahat,
‎și am ales să trăiesc ‎alături de tine și TJ.
‎Tot aștept să faci și tu aceeași alegere.
‎Iartă-mă.
‎Da?
‎Am nevoie să mă ajuți.
‎Trimite-mi adresa.
‎A decurs bine.
‎Ți-am spus că am o surpriză.
‎Jarek, ce faci?
‎Haide.
‎Am văzut cum te uitai la el ‎la stația de transfer.
‎E ilegal să furi recipientul altcuiva.
‎Atunci, va trebui să mă pedepsești.
‎Haide.
‎Îl putem pune la loc când terminăm.
‎Nu-și va da seama.
‎E totuși Ziua lui Harlan.
‎Ați găsit prizonierii?
‎Nu mai sunt, i-a omorât ea.
‎Am subestimat-o.
‎Aveți vești de la stația de transfer?
‎Evergreen va sosi la timp.
‎Să pornim.
‎Tanaseda!
‎Încă n-a dispărut.
‎Oyabun,‎ ce s-a întâmplat?
‎Am regretat destule la viața mea.
‎Înapoi!
‎Dle, înapoi!
‎Știi cine sunt? ‎Datorită mie există sărbătoarea asta.
‎Scuze, dar vine un transport militar...
‎Nu-mi pasă!
‎Dacă nu sunt următorul transfer IUD,
‎jur că-ți schimb recipientul ‎într-un câine!
‎Spune-le băieților de sus ‎să-mi pregătească transferul.
‎Stăpâne!
‎Onoarea mea e nepătată, nu ca a ta.
‎Nu mai sunt omul de odinioară.
‎După ce-am făcut noi, ‎n-ar trebui să mai fim niciunul aici.
‎Onoarea mea e nepătată, nu ca a ta.
‎Rahat! Kovacs!
‎Sânge pentru sânge.
‎Trezește-te!
‎Kovacs, ce dracu’ se petrece?
‎Știu ce face.
‎Ea nu omoară matusalemici. ‎Omoară Fondatori.
‎I-am văzut. ‎Axley, Anton, Haruki, Tanaseda.
‎- Cum adică? Care „ea”? ‎- Quell.
‎Trebuie s-o găsim.
‎Cine-a mai rămas?
‎Sistemul a fost spart.
‎Ce dracu’ se întâmplă?
‎Vreau raportul despre bunul nostru.
‎Evergreen s-a decantat, dle.
‎Văd.
‎- Nu știu de ce ai nevoie de mine. ‎- Totul pare relativ sub control.
‎Mă bucur să te văd, fiule.
‎Bine ai venit acasă!
‎Subtitrarea: Crina Caliman